МОЖЛИВІСТЬ ВИКОРИСТАННЯ МОДЕЛІ УЗГОДЖЕНОЇ ВЗАЄМОДІЇ ДЛЯ ОЦІНКИ ЕФЕКТИВНОСТІ ВЗАЄМОДІЇ ВІЙСЬК - Rieznik, Dmytro V.; Chernobryvchenko, Oleksii M. (Сучасні інформаційні технології у сфері безпеки та оборони, 2014)
Стаття присвячена питанню можливості використання моделі взаємодії, розробка якої ґрунтується на ідеї узгодженої взаємодії, що враховує інтереси не лише управляючої підсистеми (командного центру), а й інтереси активних підсистем (бойових елементів), які виконують завдання за єдиним замислом, для оцінки ефективності та вибору оптимального способу взаємодії елементів системи протиповітряної оборони. Описано, що для досягнення узгодженості процесу взаємодії потрібно враховувати стимулюючі впливи управляючої підсистеми для компенсації втрат (витрат) активними елементами, досліджуються додатковий (синергетичний) ефект, який отримує система і елементи при узгодженій взаємодії, а також втрати кожного елемента при виконанні загального завдання. Показано, що реалізація узгодженої взаємодії в системі можлива тільки в тому випадку, якщо додатковий (синергетичний) ефект всіх елементів від узгодженої взаємодії перевищує їх витрати (втрати), якщо ж додатковий (синергетичний) ефект менше витрат (втрат), то узгоджена взаємодія в системі при даних параметрах неефективна і елементи повинні виконувати завдання окремо. Теоретичною базою для вирішення завдань узгодженої взаємодії є теорія активних систем та теорія множин.